Blommorna är underbara, tack. Nej, lägg på först, du.
Okej, på tre. Ett, två, tre.
–Nej, jag lade inte heller på. –Donaghy, jag behöver hjälp.
Jag saknar dig också. Du försvinner. Maureen? – Hon försvann.
–Ge mig 60 000 dollar till mitt hus. –Vilket hus?
Ge mig 100 000 dollar till husen.
Du har varit med i fjorton filmer. Har du inte sparat något?
–Jag förlorade allt. –Vem sköter dina pengar?
–Grizz. –Worldcom, grabben.
Jag kan inte bara ge dig pengar, men jag kan visa hur du kan tjäna dem.
–Känner du Arsenio? –Hall eller Billingham?
–Känner du en Arsenio Billingham? –Nej.
Arsenio Hall kom till en kollega med ett liknande problem.
Min vän föreslog att vi skulle använda Arsenio på en produkt.
Vi valde hundmat, produkten blev en succé och de tjänade miljoner.
Jag gillar det. Att ha mitt namn på något. Men vad skulle jag sälja?
Produkten är irrelevant. Folk köper dig.
Kom tillbaka med en produkt du vill sälja–
–så har du alla pengar du kan drömma om.
Jag jobbar på det. – Jag hade glömt Worldcom–röran.
–Varför är du så besatt av telekom? –Ring upp Maureen Dowd igen.
Jag missar en del av repet i dag. Jag är bokad för "The View".
Kul! Du får vara i ett rum fullt av kvinnor och vara den minst galna.
–Jag vet! –Visa "MTV: Darfur"–klippet.
–Du och Tracy var roliga i det. –Det här är för filmen.
–"Rural Juror" släpps nästa vecka. –Jag visste inte att "Rrr..."
–...den filmen skulle släppas. –Jag måste ta det. – Hallå.
–Vet du fortfarande inte titeln? –Ingen vet. Jag kan inte fråga nu.
–Titeln är väl inte svår att förstå? –Den är grym!
Jag gillar att vi kan jobba höga.
–Kanske "Ryt henne, pärla henne"? –Nej, det är nog "Oral fröfnask".
Det var min publicist. Jag erkänner–
–att jag gillar att Tracy inte är den enda filmstjärnan på TGS.
–Nu kanske jag får lite respekt. –Hej, slapprumpa. Du ser konstig ut.
Vill du se en serietidning med gravida zombienunnor?
–Ja. –Coolt.
Jag har en video med filmen. Jag vill att du tittar.
Aha, "Rural Juror". Där ser man! Jag ser fram emot att se den.
Du blir inte besviken. Det blir inte fel med en Kevin Grisham–bok.
–Du menar John Grisham. –Nej, Kevin. Johns bror.
Innan han började skriva, jobbade han på en återvinningscentral.
Han har precis skrivit uppföljaren, "Urban Fervor".
Titlarna får en verkligen att tänka till.
Känns det inte som i går vi var i Chicago och drömde om att filma?
Vi är långt ifrån lägenheten vi delade.
Det var så konstigt där. Minns du gatufesten när de dödade en get?
–Men vi hade mycket tur det året. –Ja.
Jag måste ha en produkt till mitt namn.
Något ingen tänkt på. Något galet.
Jag känner en herre med galna idéer. En snickare.
–Alla skulle älska varann, sa han. –Jesus?
Nej, Miguel från dekor. Där är han!
Heureka!
–Vad gör du? De repar Paris Hilton. –Undviker Jenna. Hon gav mig filmen.
–Och? –Urusel! Jag trodde det knappt.
Det var ingen överraskning att Tony Hawk inte kan spela blind.
–Då kan du titeln? –Ja, "Rural Juror".
–Rural. Rural. –Vad gör du med Jenna?
Som alltid. Jag säger en snäll sak och kramar henne.
–Vad tyckte du? –Gud! Du var så vacker!
Ljussättningen var jättesnygg.
Ethan och jag tyckte båda att programmen var lätta att läsa.
–Vad ska du säga om "Rasande Jr."? –Jag vet inte.
Säg till dem att björnen måste se ut som om han gillar att hångla.
Donaghy, sluta med det du gör. Nu ska du få se! – Kör!
Trött på att mackan gör dig sur? Skåda!
Tracy Jordans köttmaskin. Lägg på kött, vad du vill.
Korv, salami. Vad som helst.
Den här sexiga damen smälter allt samman till en matboll.
Du behöver inte plåga i dig brödet.
Jag ger dig: Tracy Jordans köttmaskin.
Kött är det nya brödet.
–Vad tycker du? –Det är inte det sämsta jag hört.
Jag heter Whoopi Goldberg. Du tränar med Whoopi.
Med dig kan det fungera.
Vi gör dem för fyra dollar, sätter på ditt namn och säljer för femtio.
–Ska GE producera köttmaskinen? –Nej.
GE skulle inte kunna göra något så...unikt.
Vi får ge det till ett av våra dotterbolag.
GE äger Kitchenall som äger J.M.I. som äger aktier i pokerfastlane.com–
–som nyss förvärvat Sheinhardt Wig company som äger NBC.
NBC äger Winnipeg iron works som äger AHP Chanagi Party Meats–
–och de får tillverka köttmaskinen.
Jack Donaghy, du är bäst. Du ska få ett blandband.
–Gillar du Phil Collins? –Jag har ju öron och hjärta.
Nu kommer Jenna! Håll käften så att jag hör titeln på filmen.
Snart ska jag tala med stjärnan från "The Girly Show", Jenna Maroney–
–om hennes nya projekt, "Rrr Jrr".
–Det hjälpte inte. –Vet du vad Jennas film heter än?
Ja, hon gav mig en video. Nej, jag säger inget.
–Jag vill inte ge er mer ammunition. –Den är alltså dålig.
–Hur dålig? Snälla, bara en detalj. –Okej.
Jenna spelar en sydstatsadvokat som heter Constance Justice.
–Du måste låta oss se den. –Nej!
–Gud. Constance Justice. –Justice har segrat.
Tracy till scenen för "Dra ut dina egna visdomständer".
–Där är du. Vad tyckte du om filmen? –Filmmusiken var så känsloladdad.
–Vad mer gillade du? –Vad?
Du var bra, ditt ansikte var mycket uttrycksfullt.
En annan cool del var träden. Jag måste jobba.
–Gillade du inte filmen? –Jo, det sa jag ju.
Nej. Du gav en nedlåtande komplimang som alltid.
När har jag någonsin gjort det?
–Vad tyckte du? –Gud! Du såg vacker ut.
Ljussättningen såg bra ut.
Ethan och jag tyckte att programmen var lätta att läsa.
–Så minns inte jag det. –Var ärlig. Jag vill veta din åsikt.
Storyn var absurd, skådespelandet var överdrivet...
–...och den var en timme för lång. –Den är bara 90 minuter.
–Den är en katastrof. –Katastrof?
–Du frågade. –Jag förstår. Tack.
Jag skämtade inte om att träden var coola. Var det ekar?
Helvete. Var är bilnycklarna?
–Jack, Tracy. Vad kan jag göra? –Vi vill att du stöder en produkt.
–Absolut! Vad är det? –Tracy Jordans köttmaskin.
–Det är en dubbelpressande grill. –Ger den folk kött är jag ombord.
Människor behöver mer djurblod. Det gör ryggen rak.
–Vi uppskattar det. –Behöver ni något? Röda?
–Gula? Jag har lila från Peru. –Det är bra.
Det vore oartigt att inte ta en eller två.
"Rural Juror" är historien om Rory Jurno vars raseri orsakar mord.
Ursäkta mig.
Jag kommer längre ifrån det.
Jag bröt mig in på Liz kontor. Jag har Jennas film.
–Hur kom du in? –Knäppa vakten Tony.
Jag kollade Liz dator. De senaste googlesökningarna–
–var "singelyoga" och "hårbottensmärta".
Grymt.
–"Rural Juror"? –Vilken besvikelse.
Jag lät Tony se på när jag kissade för den videon.
–Du ville träffa mig. –Jag vägrar ha Paris Hilton–näsan.
Det måste du. Vi har många skämt om näsan.
Om jag ska var ärlig så är hela sketchen en katastrof.
Jag förstår. Vi pratar inte om näsan, utan om filmen.
Du har fel. Den får bra recensioner. "Tonårsfilmer" ger den fem av fem.
Tro vad du vill. Jag är din vän, jag säger sanningen.
Snälla. Så här är det:
Du hatar att jag är med i något bra som inte involverar dig.
Njut av att köra med mig nu. Jag är inte med i ditt program för alltid.
–Verkligen? –Verkligen.
Det är tråkigt att du känner så.
–Aj! Vad i helvete? –Jag visste inte att det var nån i!
Pete, säg åt Liz att stå utanför mitt blickfång när jag repar.
Säg åt Jenna att hon luktar som en strippa.
–Bråkar ni fortfarande? –Vi har en överenskommelse.
Hon pratar inte med mig. Jag skriver imitationer hon inte klarar.
"Jag hade inte en sexuell relation med den kvinnan."
–Det fungerar inte. Be om ursäkt. –Jag har inte gjort något fel.
Hon ville veta vad jag tyckte om filmen. Sen attackerade hon mig.
Huvudförfattaren och en stjärna kan inte bråka.
Jag har nog med fejden mellan Kenneth och Dougie från rekvisita.
Sluta.
Låt mig ställa en fråga. Hur ofta händer det här dig?
Eller det här?
Är det bekant?
Bröd är en dålig sak, men vi har alltid behövt det.
Tills nu. Genom att smälta samman tre sorters kött–
–tar Tracy Jordans köttmaskin bort brödet ur ekvationen.
Nu är din macka bara det goda.
–Det är jättegott. –Och det är nyttigt.
Jag är dr Leo Spaceman. Jag har en examen från Hô Chi Minhs läkarskola.
Dr Spaceman, är det sant att bröd äter upp hjärnan?
Vi kan inte veta eftersom brödlobbyn stoppar min forskning.
Bröd kommer aldrig mer kanske attackera din hjärna igen.
Med Tracy Jordans köttmaskin, säg det med mig:
Kött är det nya brödet!
–Var fick ni bandet ifrån? –Josh bröt sig in på ditt kontor.
–Gick du in på mitt kontor utan lov? –Din hårbottensmärta oroar mig.
–Hej, alla. – Frank säg till Liz... –Nej, jag är inte intresserad.
–Tjejskribent, säg åt Liz att jag... –Sluta. Vi pratar på mitt kontor.
–Det finns inget att tala om. –Jag gillade bara inte filmen.
–De har sett den. –Vi gillade den faktiskt.
–Jo, alla gjorde det. –Den är inte bäst, men stabil...
–...och Jenna är riktigt bra. –Tack, Frank.
Hon klarar inte att jag gör något bra.
–Det är intellektuell osäkerhet. –Håll tyst.
Kan jag inte vara insiktsfull för att jag ser knäpp ut?
Jag fattar inte att ni gillar filmen!
–Jag hoppas att de reder ut det. –Ta det lugnt.
Så länge de tjafsar så jobbar inte vi. Njut!
Jag vill att alla äter från Tracy Jordans köttmaskin.
Aj, himmel och pannkaka, det gjorde ont.
–Vad hände? –Fettet brände mig.
–Maskinen är trasig. –Den måste vara defekt.
–Aj! Mitt ansikte! Min kavaj! –Alla är så. Var är Donaghy?
Kan någon ta mig till sjukhuset?
Stanna. Jag vill lösa det här. Vad ska jag göra?
–Du kan be om ursäkt. –Okej. Förlåt att jag antog...
...att andra skulle hata filmen bara för att jag gör det. Det var fel.
–Är det din ursäkt? –Ja. Är allt bra?
Ja. Måste jag ha näsan?
–Ja, det måste du. –Hoppas du dör av fågelinfluensa.
–Vad sa du? –Du är en stor bluff, Liz.
–Hon behöver inte glasögon. –Är jag en bluff, Blondie?
–Brännande fettstrålar. Nån skadad? –Bara Kenneth.
Vad gör vi? Vi kan inte sälja dem.
Vi kan inte sälja dem i USA.
Vi måste hitta en marknad med slappa säkerhetsregleringar. Ukraina?
–Jag äger egendom längs Dnepr. –I Volynien?
–Närmare Tjerkassien. –Ett annat land, då.
–Venezuela? –Det går inte.
Jag kan inte sälja något som skadar människor.
Det är en besvikelse, men jag beundrar din integritet.
Mr Donaghy, du behövs på scenen. Någon slags kris.
För Guds skull!
Inte alla gråter av tacksamhet över att få läsa dina ord.
Tur att jag har röstträning så att jag kan rapa om Suri Cruise.
Utan mig skulle du fortfarande fnaska för bilfirmor...
–...för att göra reklam. –Är jag ett fnask?
–Det här fnasket låg med din bror. –Mitch?
–Mitch är vidrig i sängen. –Han var med i en skidolycka.
Mina damer.
Sätt er.
–Vad handlar det om? –Min film, "Rural Juror".
Har de filmat den? Jag är ett Kevin Grisham–fan.
Jenna har tagit mitt ogillande av filmen till enorma proportioner.
–Hon vred om mitt bröst. –Du ville att jag skulle misslyckas.
Jenna, Liz har alltid stöttat dig, även när jag ville ha bort dig.
Jag har aldrig sett henne så upprörd. Hon visade sin arga min.
Hon stack ut hakan för dig.
–Jag vet, men... –Inga men. Tror du Liz bekämpar dig?
Bantningspillren påverkar humöret.
–Jag tror att du ska be om ursäkt. –Liz...
–Jag är ledsen. –Var inte det. Du har rätt.
–Jag hoppades att filmen var dålig. –När jag försvarade dig, Lemon!
Förlåt, Jenna. Jag trodde att det var du som var knäpp.
Jag önskar också att du hade skrivit min film.
Det är inte det. Det är bara...
Det var vi som vill bli berömda när vi var i Chicago.
–Det var min dröm också. –Men du tänkte väl inte skådespela?
–Du är brunett. –Jag gillar det jag gör.
Men det finns en liten del som vill stå i centrum.
Som vill få håret fixat, gratis kläder och...
...vara du, antar jag. Filmen drog fram allt det igen.
–Jag är uttråkad. –Liz, jag visste inte.
–Förlåt. Jag är en idiot. –Förlåt mig. Är jag vacker?
–Det sa jag aldrig. –Ursäkta.
–Ge mig mat, Whoopi. –Hoduy mene, Whoopi!
–Vad är det här? –Jag gav köttmaskinen till Whoopi.
Goldberg eller Billingham?
Myaso ye novy khlib!
Whoopi har tjänat ännu en miljar grivka. Matboll?
Låt oss bli personliga. Din far, Werner, sålde burgare...
–...i Santa Barbara. –Ja.
Han försmådde din mor Verna med surfaren Roberta. Blev hon sårad?
Det var svårt för oss alla.
Flög mög. Flör mörg glig tennismurg mig var murg murg flögande?
Jag kommer alltid att vara hans lilla flicka.
Glög.